MENTALIST /'men-t3-list/ substantiv
Cineva care foloseşte acuitatea, hipnoza şi/sau sugestia.
Un manipulator abil al gândurilor şi al comportamentului.
Este de la biroul procurorului general. Am prins ceva "cald".
Ura! Eram pe cale să o iau razna de plictiseală.
Nu spune "ura". Cineva a murit.
Dacă a murit, fericirea mea oricum
- nu mai contează pentru el. - Nici prinderea criminalului.
E adevărat, dar asta contează pentru criminal.
Acest e-mail a fost trimis la biroul procurorului general
şi la al guvernatorului în urmă cu 20 de minute.
"Atenţie. La 11:05, astăzi,"
"la 35.04 nord şi 116.49 vest",
"veţi vedea o persoană arogantă şi lacomă"
"pedepsită cu moartea şi veţi şti că sunt serios".
"Joe Q. Public."
- Interesant. - Probabil nu este nimic.
Atunci de ce nu se poate ocupa de asta poliţia locală?
Un tâmpit l-a lăsat pe guvernator să citească prostia asta.
Aşa că el a vorbit cu procurorul general, acesta a vorbit cu Minelli,
iar Minelli mi-a spus că trebuie să ne ocupăm personal de asta.
Rigsby, eşti cel mai rapid şofer. Dacă plecăm acum
- şi tragem tare, ajungem până la 11:05. - Unde anume?
Deşertul Mojave, în inima pustiului.
- La jumătate de km de autostradă. - Interesant.
Plicticos. La o distanţă de trei ore.
Deşertul e frumos în perioada asta a anului.
Să mergem cu toţii.
Putem să facem un picnic.
Cineva trebuie să rămână şi să răspundă la telefoane.
Cât mai este?
Vreo 15 metri.
Uite ce-am găsit.
Ce este?
E un vierme. E un vierme fosilizat.
Mă bucur pentru tine.
Da, asta este. Ăsta este locul.
11:04 şi ceva...
La fix.
- Pentru ce? - Mai avem 15 secunde.
Ştii, pe când viermele ăsta era viu,
acest deşert era fundul unei mări.
Dinozaurii înotau deasupra noastră.
- Asta e super. - Da.
Rechini de mărimea autobuzelor.
Monştri marini frumos coloraţi.
Aceşti munţi...
ar fi fost vulcani.
Astea sunt fecale de capră vechi de vreo şase luni.
Totuşi...
rechini gigantici, aici.
Bine, ne-am făcut treaba.
Cineva şi-a bătut joc de noi. Să mergem.
Stai. Cred că ar trebui să aşteptăm.
Pentru ce? Ce s-ar putea întâmpla?
Nu am idee, dar este un loc plăcut
şi eu am sandvişuri.
Le vom mânca în maşină. Am pierdut suficient timp.
Ai auzit asta?
Da. Ce este?
The Mentalist Sezonul 1 Episodul 17
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Numele victimei este David Whittaker...
unul dintre şase paraşutişti amatori
care au plecat de dimineaţă însoţiţi de un instructor.
Toţi sunt directori ai unei companii numite Carnelian Prime Trust
plecaţi aici în vacanţă.
Victima era vicepreşedinte la resurse umane.
David Whittaker, Carnelian Prime Trust.
Am înţeles. Încep să sap.
Vezi asta? Asta e coarda principală.
Şi a fost tăiată.
Trebuie să fie un act deliberat al unei mâini criminale.
Pentru că în clipa când aceasta s-ar fi întins,
paraşută s-ar fi desprins.
- Cine a pregătit paraşuta? - Eu. Noaptea trecută
şi am verificat-o de două ori pe fiecare.
Erau OK. Vă garantez.
- Asta s-a făcut după aceea. - De cineva priceput la paraşute.
Da. Pregătesc paraşute de 15 ani
şi nu am avut niciodată un accident. Niciodată.
Aici apare un număr. Există vreo metodă
de a identifica pentru cine era fiecare paraşută?
Sunt repartizate pe oameni?
Eu le spun să ia orice paraşută le este la îndemână.
- Numerele sunt pentru administraţie. - Cine avea acces la paraşute
- după ce le-ai pregătit? - Stau în hangar peste noapte,
- nu e încuiat sau ceva. - Deci oricine avea acces la aeroport.
Agent Lisbon, nu-i aşa? Plecăm.
Ţine-mă la curent. Şi pe tine... te vor căuta
avocaţii mei. Da, acum.
- Îl lăsaţi să scape cu asta? - Dle Faulk?
Asta este o anchetă de crimă.
Nu poţi pleca până când nu îţi permitem noi să o faci.
Îmi cer scuze.
Credeam că ţi-am răspuns la întrebări.
- Putem pleca, agent Lisbon? - Da,
dar vom avea şi alte întrebări.
Ştiţi unde ne găsiţi.
Da. Ţinem legătura, dle Faulk.
De ce nu se transportă deja cadavrul?
- Legiştii încă lucrează. - A căzut din cer.
- La ce tot lucrează de o oră? - Tocilari. Nu vor să fie grăbiţi.
Cine este acest Randall Faulk
şi cu ce se ocupă?
Era preşedinte şi şef al consiliului de administraţie al trustului Carnelian.
Sunt printre primele zece firme de administrare a fondurilor de investiţii
din lume. Cumpără şi vând companii mari...
Petrol, oţel, uzine auto, lanţuri hoteliere.
- Orice vrei, e al lor. - Da, nişte ticăloşi bogaţi.
Când se eliberează locul crimei mergeţi la aeroport.
Aflaţi cine a avut acces la paraşute în acea noapte.
Şi interesează-te de povestea lui Spruell. Vezi dacă descoperi ceva.
Da.
Van Pelt, ce este?
- Eşti pe lângă un televizor? - Nu, de ce?
La naiba.
Vrei sandvişul?
Vă pot ajuta?
Îl căutăm pe dl Faulk.
E în casă.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
După îngrozitoarea moarte a dlui Whittaker,
acum o oră a fost transmis un mesaj poliţiei
şi câtorva lanţuri media, inclusiv Channel 4 News.
Acesta spunea: "Mi-am dovedit puterea",
"Am înscris o victorie pentru omul de rând"
"şi o voi face din nou"
"dacă Carnelian Prime Trust nu îşi cere scuze publice"
"pentru lăcomia şi aroganţa sa"
"şi dacă nu promite să îşi schimbe metodele de lucru".
"Al vostru, Joe Q. Public."
O prostie analfabetă.
Poate. Dar ameninţarea vieţilor voastre este explicită.
Trebuie să întocmesc un plan de securitate
împreună cu biroul şerifului.
La ce oră ai de gând să revii în oraş?
Nu plecăm. Rămânem aici. Ne continuăm vacanţa.
Pentru Dumnezeu, Rand. Poate că ai şi alte motive?
Nu sunt sigur că să rămânem aici
este cea mai înţeleaptă decizie pentru siguranţa noastră.
Rămânem. Nu o să las un nebun
să sperie Carnelian. Ăsta e un test asupra puterii noastre.
David ar dori să continuăm.
Da, ar dori. David nu ar da niciodată înapoi.
David nu ar vrea să îi acceptaţi cu respect
tragica şi prematura moarte?
Nu ar dori ca aceasta să îi pună piedici
programului vostru de caiac-canoe.
- Joan, nu-i aşa? - Jane, ca numele de fetiţă.
- Jane. - Dl Jane.
- Mulţumesc.
Săptămâna petrecută aici nu este una de vacanţă.
Este un test. Ceea ce învăţăm aici despre noi înşine
şi despre ceilalţi este miezul filosofiei de la baza
succesului trustului Carnelian.
Va sosi şi clipa potrivită
pentru a ne plânge prietenul pierdut.
Dar în această clipă trebuie să dăm dovadă de hotărâre
şi de curaj.
Şi acum poate
ne puteţi spune câte ceva despre caz.
Noi investigăm crime. Nu informăm pe nimeni.
De ce nu? Avem dreptul să ştim.
- Noi suntem victimele. - David Whittaker este victima.
Oricare dintre noi putea lua paraşuta aceea.
Oricare dintre noi putea fi mort acum.
Da, dar sabotorul nu ştia care dintre voi va muri.
Simţea că oricare dintre voi ar fi fost potrivit.
"Lacom şi arogant". Ce părere ai despre asta?
- Asta e terapie în grup? - Ai nevoie de terapie în grup?
Nu, avem nevoie de un detectiv profesionist.
Voi vorbi cu superiorii tăi
ca să mă asigur că oamenii tăi
- sunt cea mai bună alegere. - E bine de ştiut.
O întrebare scurtă...
Care este cel mai rău lucru pe care l-aţi făcut în ultima vreme?
Controlăm active de peste 50 de miliarde.
În companiile noastre lucrează jumătate de milion de oameni.
În ultimele şase luni, la cum merge economia,
a trebuit să las şomeri 50.000 de bărbaţi şi femei.
Acum unii dintre ei dau vina pe Carnelian
pentru ghinionul lor, sunt sigur. E de înţeles.
- Asta te deranjează, personal? - Sigur că da. Mă preocupă
securitatea la fel ca pe oricine altcineva.
- Nu mă consider intangibil. - Nu la asta mă referam.
Voiam să zic: te deranjează că acei oameni sunt şomeri
pentru că aşa ai vrut tu?
Nu. Asta e slujba mea... Să iau deciziile grele.
Cu duritate, dar şi în mod raţional şi etic.
Şi da, mă tem că oamenii vor suferi din cauza asta.
Deci nu este nicio surpriză
că există cineva care ia atitudine împotriva ta.
Nu, întotdeauna sunt nemulţumiţi printre noi.
- Îţi voi trimite evidenţele. - Ţineţi evidenţa nemulţumiţilor?
Oricine care ne-a dat în judecată, a ameninţat cu judecata
sau ne-a scris ameninţări, genul ăsta de lucruri.
- Apar în evidenţe. - Ar fi util să le vedem.
Da.
Am dori o listă cu toţi cei
care au permis de securitate în aeroport.
- Ai mandat? - Nu sunt informaţii confidenţiale, dnă.
Ni le poţi da fără probleme.
- Bine, dacă eşti sigur. - Da, sunt sigur.
Le poţi trimite la această adresă, te rog?
Bună. Vei primi lista aeroportului imediat.
Bine.
Am primit-o.
O voi compara cu lista de la Carnelian.
Un nume apare pe ambele liste...
Lee Skelling.
Lee Skelling?
Da, conduce camionul cu bagaje câteva zile pe săptămână.
- Astăzi nu e aici. - Bine, mulţumesc.
- Mulţumesc. - Mulţumesc, Van Pelt.
Da.
Sunteţi nişte porci de lachei, ştiţi asta?
- Lacheii dracului! - Linişteşte-te, Lee.
Obligă-mă.
Stai pe loc! Să-i dai drumul imediat,
- mă auzi? - Nu e încărcat!
Acum las-o jos, idiotule.
Da, tati!
Treci înăuntru, băiete!
Te-a speriat de moarte, aşa-i?
Da.
Ba nu.
În urmă cu doi ani, ai trimis această scrisoare
la sediul Carnelian.
"Ticăloşi lacomi, ar trebui să vă gândiţi mai bine"
"până să furaţi pe faţă cetăţenii americani cinstiţi"
"ca mine. Nu sunteţi decât nişte gunoaie".
"Ar fi bine să plătiţi, sau vor fi consecinţe".
- Îţi aminteşti când ai scris asta? - Da.
Spune-mi despre ce e vorba.
Aşa cum scrie acolo, la furie,
au furat de la mine,
de la familia mea.
Iar când i-am acuzat de asta, nu doar că nu m-au plătit,
dar m-au şi aruncat în închisoare.
- Cum te-au furat? - Lucram la banda de asamblare
la Grant Aerospace. Tuburi de ventilaţie pentru avioane.
Şi se practica sistemul de bonusuri.
Dacă vreun muncitor venea cu vreo idee
care economisea bani sau eficientiza linia de producţie,
primea un bonus. 50.000 $.
Aşa că am adus o îmbunătăţire echipamentului de nituire
care i-a ajutat să economisească 5 cenţi jumătate pe produs.
Ceva important. Şi însemna 50.000 pentru mine, nu?
Ăştia sunt mulţi bani.
Directorul mi-a strâns mâna. Aveam totul în scris.
Apoi Carnelian a cumpărat Grant Aerospace.
Când a venit vremea să îmi plătească bonusul s-au făcut că plouă.
M-am plâns. M-au trimis la plimbare.
- Atunci ce ai făcut? - Am încercat să îi târăsc în tribunal.
Eu şi un avocat bătrân şi saşiu găsit în cartea de telefon
împotriva a 20 de nenorociţi din Ivy League.
Nu avea nicio şansă. Nu am ajuns nici măcar la audieri.
Se pare că ţi s-a făcut o mare nedreptate.
Se pare că ai dreptul să fii furios.
Aşa este. Am dreptul.
Prietenii voştri deja l-au luat pe Lee. Voi ce mai vreţi?
Jessie Skelling?
Nu, sunt Cindy Crawford.
Jessie e în vacanţă în Mexic.
Doamnă?
Nici nu vă pot privi.
Mă înfuriaţi aşa de tare!
Lee nu a făcut nimic. Nimic!
Jessie, dacă soţul tău e inocent,
suntem prietenii tăi cei mai buni. Îi vom dovedi nevinovăţia.
Ne vei ajuta?
Vrei apă sau un suc?
Nişte apă ar fi minunată.
Unde erai alaltăieri noapte,
- de la 21:00 până la 09:00? - La muncă, apoi acasă.
- Lucrezi la aeroport? - Da.
Şi da, puteam intra în hangarul lui Spruell
ca să sabotez paraşuta aia, dar nu am făcut-o.
Bine? Am ieşit din tură, m-am dus acasă
şi asta e tot ce am făcut.
Nici nu ştiam
că oamenii ăia de la Carnelian săreau cu paraşuta.
Şi ştii ce? Nu mi-ar fi păsat
- nici de ştiam. - Nu?
Ba da, mi-ar fi păsat.
Mi-ar fi putut da banii.
Pentru ei era un fleac.
Dar să tai paraşuta cuiva?
Nu.
Ai lucrat patru ani la rangeri. Te pricepi la paraşute.
Aşa este.
Ai fost vreodată în armată, Cho?
Da.
Atunci ştii.
Mai degrabă i-aş tăia capul cuiva şi m-aş pişa pe gâtul lui
decât să îi tai aşa paraşuta.
Adică...
E un lucru rău.
Dar s-a întâmplat.
Lee e un om cu frică de Dumnezeu.
Nu ar ucide pe nimeni în felul ăsta.
Nici gând.
A fost soldat. Ştie să ucidă.
- Pentru ţară, nu pentru el însuşi. - Şi care zici tu că e diferenţa?
Nu ştiu, dar e cel mai important lucru din lume.
Crezi foarte mult în nevinovăţia lui.
Cum poţi fi atât de sigură?
Pentru că l-am întrebat dacă a făcut-o
şi a zis că nu.
Deci l-ai suspectat că ar fi putut să o facă.
- Dar a negat. L-ai crezut. - Lee nu mă minte.
Îmi face probleme şi mă face să sufăr în o sută de feluri,
dar nu mă minte.
Soţiile spun des asta despre soţii lor.
E uşor să te convingi sigur că persoana iubită nu minte.
Aşa este.
- Dar ştiu că nu ar minţi. - De ce?
Aşa.
De ce?
Pentru că sunt pe moarte.
Şi nu ar minţi pe cineva
care va ajunge la Atotputernicul în curând.
Îmi pare rău.
Se întâmplă.
Nu-ţi face griji.
Alaltăieri noapte, când a ajuns Lee acasă?
Ca în fiecare seară. La 00:30.
Da.
Soţul meu nu a făcut asta.
Dacă ar ajunge la închisoare, ce s-ar întâmpla cu copiii?
Ar ajunge la serviciile sociale.
Nu mi-ar face una ca asta.
Nu ar face-o.
Îţi mulţumim pentru timpul acordat.
Soţia ta a zis că nu i-ai face una ca asta.
Nu ştiu.
Poate dacă credeai că poţi scăpa nepedepsit, ai face-o.
Când lucram la Grant Aerospace,
Jessie primea cele mai bune tratamente pentru boala ei.
Dacă nu făceam valuri,
încă aş mai aveam slujbă şi asigurare de sănătate.
Jessie ar fi bine.
Atunci de ce să mă mai cert cu ei?
De ce nu am putut să-mi ţin gura,
să-mi păstrez slujba?
Nu ştiu.
Mândria...
şi vanitatea.
Da, ceva de genul ăsta.
Dar dacă aş crede că pot scăpa nepedepsit,
da, l-aş ucide
pe fiecare dintre acei ticăloşi.
Dar nu poţi ucide bogătaşii şi scăpa nepedepsit.
Toţi ştiu asta.
Ştiu, îţi pot citi gândurile.
Serios?
Crezi că dl Skelling e nevinovat
- şi că ar trebui să-l eliberăm. Cho! - Uimitor.
Exact la asta mă gândeam.
Cum faci asta? Lasă-mă să încerc.
Te gândeşti: "Jane are dreptate".
"Omul e nevinovat. Să îi dăm drumul".
Nu, cred că vrei să fie nevinovat
pentru că altfel ar fi prea simplu.
- Are motiv, ocazie şi nu are alibi. - Da.
- Da, şefule? - Dă-i drumul lui Skelling.
- Sigur? - Nu avem dovezi împotriva lui.
Bine.
Ar trebui să vorbim iar cu directorii de la Carnelian.
- Să aruncăm o mâţă printre porumbei. - De ce?
Dacă nu este deloc aşa cum pare?
- Dacă e vorba despre complet altceva? - Cum ar fi?
Nu ştiu.
Deci zici să aruncăm o mâţă chioară printre porumbei.
- Da. - Nu.
Bună.
Am înţeles că aţi eliberat un suspect promiţător.
Nu ni s-a părut vinovat.
Păi, asta este, cred...
Agentul Lisbon nu e de acord cu mine.
- Eu cred că răspunsul este printre voi. - Dar e absurd.
De ce?
Crezi că unul dintre noi i-a sabotat paraşuta lui David?
De ce nu? Paraşutele erau numerotate.
Sabotorul ar fi trebuit doar să se asigure
să nu o aleagă pe cea sabotată.
Dar de unde ar şti cine o va lua pe aceea?
Ar ucide un coleg la întâmplare.
- De ce ar face cineva asta? - Da. Nu ştiu. Vom afla.
Să auzim câte ceva despre voi.
Să folosim această tristeţe pentru a ajunge la adevăr, bine?
Joyce, tu începi.
Ce anume?
Îţi voi spune ce cred eu, ca să pun lucrurile în mişcare.
Cred că ţi-ai croit drumul în lume
ascunzându-ţi sentimentele reale sunt o mască a pozitivităţii
şi a bunătăţii, dar dedesubt
este doar o masă de resentimente urâte şi amare.
Crezi că Faulk e un bufon idiot,
dar eşti prea deştept să îi spui asta.
Cum îndrăzneşti?
Şi tu, dle Braemar... Fost puşcaş marin, da?
Da.
Da. Politica de birou probabil că îţi pare destul de trivială
pe lângă asta.
Cât de des îţi imaginezi că iei arma
şi le arăţi acestor "civili" cum stă treaba de fapt?
E nefondat şi deplasat
şi mă simt jignit.
Agent Lisbon, acesta este un caz cu mare expunere,
unul care face cariere, dacă este închis aşa cum trebuie.
Aşa vrei tu să meargă ancheta?
- Cu astfel de maimuţăreli? - Îmi cer scuze. Dl Jane e consultant.
Afirmaţiile sale în niciun caz
nu reflectă poziţia oficială a BIC.
Încerc doar să îmi formez o imagine completă
a dinamicii acestui grup. De exemplu, nu se simte nimeni deranjat
de relaţiile sexuale dintre Faulk şi dra Sobell?
Cineva?
De ce s-ar simţi cineva deranjat?
Nu vorbi cu el, Nadia.
- Deci îl laşi să-ţi spună ce să faci. - Ajunge.
Puteţi pleca acum.
Da, putem.
Ai aruncat mâţa, aşa-i?
Şi ce lucru important ai aflat?
Nimic.
Cam dezamăgitor.
Poate că acest caz
este exact aşa cum pare.
Oameni de rând acri cu resentimente faţă de bogătani.
Dar plimbarea a fost frumoasă.
O plimbare de trei ore.
- Mi-e foame. - Ţi-e foame?
- Eşti gata? - Sunt gata.
Ştii ce e ciudat la oamenii ăştia?
Niciunuia dintre ei nu pare să îi pese.
Un coleg al lor se face zob
şi ei sunt împăcaţi cu ideea. E vinovăţie sau indiferenţă?
Spălarea pe creier corporativă îi transformă în roboţi.
Suferinţa nu e productivă, atâta tot.
Eu nu cred. Oamenii decid cu mintea lor.
- Nu le poţi spăla creierele. - Ba sigur că da.
Despre asta e vorba în aceste vacanţe corporative.
Spălare pe creier prin suferinţă în grup.
Ca şi Karaoke cu colegii de birou sau probele fraternităţilor.
Cum vine asta?
Când individul este umilit,
percepe valoarea grupului drept mult superioară.
Eu am fost într-o vacanţă cu colegii
când am fost promovată şef de unitate.
Nu am fost umilită. Nu am fost spălată pe creier.
Aşa spui tu.
Deloc. A fost chiar util.
Cum vine asta?
Am învăţat despre comunicare şi despre talentul de conducător,
despre creşterea încrederii în mine. Lucruri utile.
Ce înseamnă asta?
De parcă n-aş şti că ai o problemă cu încrederea.
Am încredere în oameni. Am încredere în tine.
Ba nu. Nici eu nu am încredere în tine.
Mă deranjează să aud asta.
Şi de ce nu ai încredere în mine?
De câte ori m-ai minţit,
m-ai orientat greşit, m-ai păcălit? Asta e încredere? Nu.
Avem remediul pentru asta. Să facem o "cădere a încrederii".
O "cădere a încrederii"?
Da. Sigur ai făcut asta în timpul vacanţei tale.
Te întorci şi te laşi să cazi pe spate,
- iar eu te prind. - Da. Am făcut asta.
Nu.
- Nu o faci? - Mai avem mult.
Iată doi colegi care recunosc limitele
relaţiei lor profesionale.
Vezi, vrei să ai încredere în mine, dar ceva te împiedică.
Da, nu eşti de încredere. Slujba mea e să nu am încredere în tine.
Lisbon, vreau să ştii că poţi avea încredere în mine.
Orice ar fi, voi fi alături de tine.
Voi fi. Trebuie să ştii asta.
- Acum te pot prinde? - Haide.
Te rog?
Bine.
Haide.
Vezi? Poţi avea încredere în mine.
A mers! Dintr-o dată, am încredere în tine.
Îţi permit să conduci tu de-a lungul ţării
în maşinăria asta. Asta presupune multă încredere.
Vorbeşte cu mine.
Chiar trebuie?
Nu. Aş putea să adorm
şi să ajungem pe banda opusă de mers.
Tu alegi.
Ai văzut vreun film bun în ultima vreme?
Nu. Tu?
Nu.
Interesant.
Lisbon, am mai primit un mesaj de la Joe Q. Public.
"Când ne culcăm cu toţii, ar fi bine să îşi ia rămas bun".
"Pentru că la semnalul meu"
"toate vor sări în aer"
"şi regele şobolanilor"
"îşi va da duhul".
Joe Q. Public.
- Asta e tot? - Da, asta e tot.
- Bine. - Bine, pa.
Acum scrie versuri proaste.
Ce înseamnă "totul va sări în aer"?
Ce? Ce înseamnă asta?
A pus o bombă să-l ucidă pe Faulk.
Ce naiba?
Ce cauţi aici?
Răbdare, dle Faulk, avem motive să credem...
Da, iată.
Ţi-am zis eu.
- Ce anume? - Nu e nevoie să te bucuri.
Dle Faulk, există un dispozitiv exploziv
- sub patul tău. - Doamne!
- Aşteaptă. - Cum adică, "aşteaptă"?
Lasă-mă să mă uit mai bine.
Nu, nu cred că e activat de presiune.
- Te poţi ridica acum. - "Nu crezi"?
Sunt sigur. Este programată să se declanşeze
în zece minute, aşa că avem suficient timp.
Dacă vrei să te ridici încet din pat.
Nu vrem să declanşăm dispozitivul.
Pentru Dumnezeu!
Îmi cer scuze. Nu am rezistat.
- Nu a explodat. Ce s-a întâmplat? - E o fetiţă rea.
Toţi cei pe o rază de şase metri ar fi fost un terci roşu.
Vezi firul de aici?
Da, s-a desprins la un moment dat, dezarmând-o.
- O greşeală prostească. - Noroc?
Nu o atinge. Deşi e dezarmată,
dacă atingi borna roşie suntem prăjiţi.
E bine de ştiut.
Pare să fie mâna unui expert.
Absolut. Avem un detonator militar de bună calitate
combinat cu un declanşator artizanal.
Cel care a construit asta se pricepe.
Detonator militar?
Da. Are piesele de la cinci
grenade militare I-9 asamblate împreună.
De cum a auzit de bombă,
ştia că veţi veni după el.
Aşa că şi-a luat lucrurile şi a şters-o de aici.
De unde ştia despre bombă?
Eu i-am zis.
- Asculţi scannerul poliţiei. - E un fel de hobby.
- Ce lucruri auzi, Doamne... - Unde s-a dus?
- Camioneta lui e încă aici. - L-a luat un prieten.
- Şi care e numele prietenului? - De parcă ţi-aş spune.
Lee înrăutăţeşte lucrurile fugind.
Corect.
A zis să îţi transmit că este 100% nevinovat.
Nu a făcut-o. Dar asta nu contează
- când ajungi în ghearele legii. - Ştii unde s-a dus?
- Ai vrea tu să ştii. - Ştiu. Mă întrebam dacă ştii tu.
- Da? Unde s-a dus? - În munţi.
Păi poţi să îl cauţi liniştit.
- Nu îl vei găsi. - Sunt sigur. Soţul tău e un om capabil.
- Aşa este. - E înarmat?
Dacă are armă e doar pentru vânătoare.
Trimite-i salutările mele data viitoare când vorbeşti cu el.
O voi face.
La naiba. Nu trebuia să îl eliberez.
- Nu a făcut-o el. - Poate că nu, dar aşa pare.
Rigsby, lansează o alertă pe numele lui Lee Skelling.
E înarmat şi periculos, se îndreaptă către regiunile montane.
Nu a făcut-o el.
Carnelian este o companie
care are drept fundament vechile valori americane.
Vom fi o companie mai bună mulţumită acestor lucruri,
iar dementul care stă în spatele acestei campanii
împotriva noastră nu va reuşi să ne afecteze în niciun fel.
Nu ne vom lăsa intimidaţi.
- Prostul. Face pe eroul. O să fie ucis. - Trebuie să pară ferm pe poziţii.
Carnelian trebuie să exploateze incidentele în folosul lor,
- sau vor pierde mulţi bani. - Care e valoarea acţiunilor Carnelian?
A scăzut cu 15% de la moartea lui Whittaker şi continuă să scadă.
Mă întreb dacă a scos cineva bani din asta.
- Adică să speculeze acţiunile. - Da. Dacă ar fi ştiut de dinainte
că Carnelian va deveni ţinta lui Joe Public.
Pentru că dacă ai fi chiar Joe Public,
atunci specularea pieţei în defavoarea lor
- ţi-ar aduce un câştig uşor. - Atunci nu poate fi Skelling.
- Nu are bani să joace la Bursă. - Nu e Skelling. Ştim deja asta.
Tu ştii asta. Noi ne păstrăm opţiunile deschise.
Voi verifica istoricul tranzacţiilor bursiere,
să vedem dacă a dat cineva lovitura, ca să zic aşa.
Ştim ceva de Skelling?
E posibil să fi fost văzut în zona Mt. Whitney.
Localnicii şi paznicii parcului naţional se ocupă de asta. Îl vom prinde.
Mă îndoiesc. Skelling e în elementul lui acolo...
Fantezia lui de supravieţuire s-a adeverit.
S-a ascuns ca un urs grizzly.
Evrika.
Am găsit un cont de investiţii în care s-au făcut o serie de mişcări
pe piaţă împotriva acţiunilor Carnelian.
- În perioada care ne interesează. - Apare şi vreun nume?
Apare o legătură subsidiară cu o bancă britanică...
Un cont pe numele N.S. Holdings.
N.S... Nadia Sobell.
O căutăm pe Nadia Sobell.
E pe munte cu ceilalţi jucându-se de-a războiul.
De-a războiul?
Da, cu armele de paintball.
Îi împărţi pe echipe, îi îmbraci în echipament
şi ei se furişează încercând să se ucidă între ei.
Ar fi fost chiar amuzant, dacă nu mi-aş fi scrântit glezna.
Despre ce vreţi să vorbiţi cu Nadia?
Nadia?
Nadia? Doamne!
Ce avem aici?
Cadavrul a fost trimis la laborator în urmă cu câteva ore.
Poliţia locală cercetează zona crimei.
Ştim ceva de Skelling?
Nimic recent, dar ultima oară a fost văzut
de dimineaţă la capătul unui drumeag aflat la 5.6 km de culmea
unde a fost împuşcată Sobell. Avea timp să ajungă acolo.
Coincidenţă. Nu a făcut-o el.
Nu... Lasă.
- Făptaşul ne crede idioţi. - Da. O greşeală.
Cum adică? Sigur că părem nişte idioţi
când suspectul nostru principal
- ne este împuşcat sub ochi. - Nu sub ochi.
- Vreun mesaj de la Joe Public? - Nimic.
Nu vom mai auzi de el.
- Probabil s-a săturat de deghizarea aia. - Ce, crezi că Joe Public e inventat?
Şi care e motivul uciderii lui Whittaker şi Sobell?
Da, fix asta e întrebarea.
Moartea lui Whittaker a fost o întâmplare.
Oricare ar fi putut lua paraşuta sabotată.
Dar nu şi în cazul lui Sobell. Ce ne spune asta?
Ce? Ne dăm bătuţi.
Nu sunt foarte sigur.
Faulk şi ceilalţi sunt încă înăuntru?
Da.
Ce e în geantă?
Mâncarea pentru picnic.
- Ce e în geantă? - O bombă.
Ce e în geantă? Serios.
Serios, o bombă.
Ce s-a întâmplat?
Sobell şi cu mine jucam împotriva lui De Shaun şi Joyce.
Îl urmăream pe Joyce când am auzit focul de armă.
Apoi l-am auzit pe De Shaun ţipând de pe culme.
Dle Faulk? Maşinile sunt aici şi am încărcat bagajele.
- Mulţumesc, Jake. - Plecaţi?
Da, a fost o greşeală să rămânem aici.
Înfruntam soarta ca să dovedesc ceva
şi biata Nadia a plătit pentru asta. E prea mult.
Nu te pot învinovăţi.
De ce nu?
- Poftim? - Nu, e în ordine.
Se cerea acea înţepătură. M-am înşelat.
Compania s-a înşelat.
Trebuie să dau o declaraţie, nişte scuze publice.
Nu. Nu-l poţi lăsa pe psihopat să câştige.
Nu, nu, nu. Nu către Joe Public, ci către publicul general,
către oameni. Carnelian îşi va schimba modul de operare
şi va deveni o companie mai bună, mântuită prin suferinţă sa,
renăscută, cu altă imagine, etică, cinstită, curată.
- Strălucit. - Da. Strălucit.
Nu, doar necesar.
Oricum, vreau să pregătiţi o campanie pe acele teme
- până săptămâna viitoare. - Se va ocupa cineva de asta.
Telefon de la Van Pelt.
Medicii legişti au identificat glonţul
extras din cadavrul lui Sobell.
Este un glonţ cu vârf ascuţit de calibrul 264
fabricat de Winchester în 1989 ca parte dintr-un lot special
care li s-a dat primilor zece finalişti
în competiţia anuală a Ţintaşilor Cowboy Americani.
- În Reno, Nevada. - Glumeşti.
Să ghicesc... Jake Cooby.
- Locul şapte. - Jake Cooby?
Directorul complexului?
Desigur. Totul se leagă. E perfect.
- Da? - Ce motiv are Cooby să ucidă pe cineva?
Hai să-l întrebăm.
Dle Faulk? Unde îşi petrece timpul dl Cooby?
În bucătăria personalului.
Mulţumesc.
Stai. Cum a ajuns Jake să fie implicat?
Glonţul care a ucis-o pe Nadia
se pare că era foarte special
şi îi aparţine aproape sigur dlui Cooby.
Jake? Nu se poate.
- Îl cunoşti bine, nu-i aşa? - Da. Vin aici de şase ani.
Suntem prieteni buni, e un om de treabă.
Era ca sarea din bucate. Nu se poate.
Rezultatele analizei balistice nu mint.
Nu şi-a exprimat nicio nemulţumire faţă de tine?
Nu, niciodată.
Probabil e ceva secret.
Bucătăria personalului? Pe aici?
Poate ne poţi ajuta.
- Desigur. Orice aş putea... - Vino cu mine la dl Cooby.
- În regulă. - Bine.
Stai aşa. Nu cred că este o idee prea bună.
Cooby e furios pe el.
Hai să ne folosim de asta, să îl iritam, să îl facem să vorbească.
Poate va merge, dar e prea riscant.
Poţi aştepta afară cu arma pregătită
în caz că o ia razna.
Mă acuzi pe mine? Eu am împuşcat-o?
Da. Şi i-ai tăiat paraşuta lui Whittaker
şi ai pus bomba care aproape că l-a ucis pe dl Faulk.
Nu am făcut asta.
Doamne! De ce aş face aşa ceva?
- Asta vrem şi noi să ştim. - Voi vorbiţi serios?
Haide. De cât timp mă cunoşti, dle Faulk?
De ce, Jake? Ce ţi-am făcut ca să merit asta?
Ajută-mă să înţeleg.
Uite...
Nu ştiu cum, dar ţi-ai creat o impresie greşită despre mine.
Aşa să fie?
Atunci de ce unul dintre gloanţele câştigate ca premiu de către tine
- a ucis-o pe Nadia Sobell? - Da?
Şi de ce ai construit chestia asta isteaţă?
- Ce? Aia e o bombă? - Da, Jake, e bomba ta.
- Tu ai făcut-o. - Ba nu! Ce-ai fumat, omule?
Serios? Nu e a ta? Nu e declanşatorul tău?
- Pentru Dumnezeu! - Asta este...
E în regulă. Păstraţi-vă calmul. Nu e nicio problemă.
Sunt sigur că o puteţi dezarma
desfăcând acest fir de la borna roşie.
Nu! Idiotule.
Ce joc faceţi voi?
Aha! Cum se spune.
- Ce tot spui? - Ştiai cum să dezarmezi bomba
pentru că tu ai făcut-o.
Ai pus-o acolo cu mâna ta pentru a nu fi suspectat.
Deci tu i-ai ucis pe Whittaker şi pe Sobell.
Nu vreau să-ţi stric teoria,
dar este evident cum se dezarmează bomba.
Ba nu. 90% dintre voi s-ar gândi să desfacă acest fir,
- şi-ar zice că aşa e corect. - Nu!
Echipa balistică a extras explozibilul.
Asta era o păcăleală iar tu eşti un ticălos
de criminal cu sânge rece. Unde ţii ceaiul, dle Cooby?
În servantă.
- Eşti nebun. - Mulţumesc.
Îi poţi cere agentului Lisbon să intre?
Mulţumesc, dle Cooby.
Nu ai nicio dovadă.
Sigur vom găsi dovezi legale.
Dar eu nu am nevoie de ele.
Îmi place doar să ştiu că am dreptate.
Dle, mâinile la spate.
Eşti arestat.
Să mergem.
Ştiam că tu ai făcut-o
imediat ce bomba de sub pat nu a explodat.
- Era o chestie prea isteaţă, Randy. - Nu-mi spune Randy.
Dar de ce ai ales să îţi ucizi
la întâmplare unul dintre directori?
- Nu are sens. - Apoi Sobell a fost împuşcată
şi m-am prins de stratagemă. Randy.
E o copilărie.
Moartea lui Whittaker a fost doar un camuflaj
pentru uciderea lui Sobell.
Pe ea o voiai moartă.
Nu voi mai spune nimic până la sosirea avocatului meu.
Ajunge să spun că nu ai dovezi.
Întrebarea este cu ce te avea Sobell la mână?
Ce avea de gând să facă?
Nimic.
Era o întrebare retorică.
Ştim tot ce trebuie să ştim.
Asta este o declaraţie sub jurământ de la avocatul Nadiei Sobell.
Nadia negocia în secret să se angajeze la K.B.T.,
rivalul vostru numărul unu.
Şi pregătea un proces de hărţuire sexuală împotriva ta
care să coincidă cu plecarea ei.
De asta sabota acţiunile Carnelian
şi de asta trebuia să o ucizi.
Pentru că nimeni nu-l poate întrece pe Randall Faulk, nu-i aşa?
Nimeni.
Unde e avocatul meu?
Dar toată şmecheria cu Joe Q. Public...
a fost genială.
Nu-mi dădeam seama ce ai avea de câştigat
atacându-ţi propria companie. Dar tu aveai viziunea...
trustului Carnelian renăscut şi cu o înfăţişare nouă.
Tuturor le place revenirea în forţă.
Tuturor le place "mântuirea".
Nu ai nimic.
Am suficient cât să te fac bucăţi. Şi tu ştii asta.
Aşa că înainte să vină aici avocatul tău şi să ne lege pe toţi de mâini,
să facem o înţelegere.
Te ascult.
Bine. Te vom acuza de ucidere de gradul unu.
Vom uita de bombă.
Şi nu vom cere pedeapsa cu moartea.
În schimbul a ce?
Facturi...
Ce e asta?
Doamne!
Reba, uită-te la asta!
Îţi vine să crezi? Doamne!
Draga mea!
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro